** DORIAN GRAY ** made by sabian
D-le, dați-ne un bănuț !
Fugiți !
Scuze.
Cauți pe cineva ?
Da, de fapt eu...
D-le Gray. Bine ați venit în Londra, d-le.
Am ajuns, d-le. Bine ați venit acasă.
Sper să găsiți totul pe gustul dvs.
Nu s-a schimbat nimic de cînd eram copil.
D-le.
Îmi pare rău pentru pierderea dvs.
Să prepar ceaiul ?
Mersi, Victor.
Nu mă îndoiesc că Londra încă are noi prieteni și aventuri pentru tine.
- Așa sper și eu. - Și eu.
E cineva pe care trebuie să-l cunoști.
E unul dintre cei mai buni artiști ai noștri, Basil Hallward.
Agatha, te rog, sînt doar umil învățăcel al frumuseții.
Ce credeți ?
Chiar seamănă.
Basil.
Sînt în Londra de două săptămîni deja.
Singurii oameni pe care i-am cunoscut sînt cei din grupul de binefacere al Agathei.
Păi m-ai cunoscut pe mine.
Desigur.
N-am vrut...
Petrecerile astea sînt extrem de tîmpite, Dorian.
- N-ai pierdut nimic. - Sînt sigur.
Doar că eu...
.. credeam că va fi distracție.
Măi să fie...
Ce ponosit.
Nevastă, băutură !
Așa. O să aduc ceva de băut.
Găsește-i un soț bun care să știe cum să trateze o femeie.
Singurul mod în care s-o trateze e s-o iubească dacă e drăguță
și s-o facă cu altcineva dacă e nesărată. Scuzați-mă.
Țigări ?
Nu, mersi.
Cred că țigările sînt plăcerea perfectă.
E splendidă
și lasă pe cineva nesatisfăcut.
Ești nepotul lui Kelso.
Da.
- L-ai cunoscut ? - L-am întîlnit odată.
A fost destul ca să-l înveselească luna trecută
cînd și-a dat ultima suflare.
Presupun că ai moștenit averea bătrînului măgar ?
Să fii orfan nu-i așa de rău.
"Un băiat serios cu o natură frumoasă" conform Agathei.
Îmi imaginam un țărănoi în niște haine îngrozitoare.
Văd că am avut dreptate doar pe jumătate.
Putea fi mai rău.
Gladys Allonby era îmbrăcată pentru a 14-a aniversare încă de acum 40 de ani.
Dacă Radley petrece mai puțin timp pentru biserică și mai mult la croitor,
nu înseamnă că nu se descurcă cu cartea de imnuri.
Ești sigur că nu vrei o țigară ?
Le am direct din Cairo.
Văd că ai cunoscut-o pe încîntătoarea noastră gazdă.
Nu lua în seamă ce îți spune.
Ce nepoliticos. Henry Wotton.
Victoria, soția mea.
Mătușa mea pe care o cunoști.
Mă bucur că v-ați cunoscut.
Poate înveți niște maniere de la băiatul ăsta.
Am mai găsit niște invitați pe care să-i insulți.
Știam eu că o țin pentru ceva.
Sper că ne vom mai întîlni, d-leGray.
Mersi pentru țigară... țigară.
Un gust infect.
- Nu, e chiar plăcut. - Nu, ziceam de Henry.
Sînt niște oameni pe care aș vrea să-i cunoști.
Dorian...
Nu te-ai săturat să te uiți la mine ?
Cu siguranță că nu.
Cu cît mă uit mai mult...
... cu atît mai mult văd.
Trebuia să fie aproape gata, omule ! Nu e Capela Sixtină.
Îți amintești că ți-am spus că poți să stai doar dacă taci ?
- Vreau să-l văd ! - Nu, nu !
Nu mă lasă nici măcar să trag cu ochiul.
Agatha mi-a spus că și tatăl tău a fost artist.
- Așa se pare. - Kelso cred că a fost încîntat
că fii-sa s-a îndrăgostit de un pictor sărac.
Nu-i de mirare că au fugit.
- Nu mi-am cunoscut părinții. - Desigur.
Tifosul e îngrozitor.
Săraca maică-ta l-a luat la naștere.
Mereu ești atît de interesat de persoanele pe care le cunoști ?
Nu toți pe care îi întîlnesc sînt interesanți.
Henry, de ce nu te duci la o plimbare
în timp ce eu am să fac fundalul ?
N-ai nevoie de Dorian pentru asta.
Hai să facem o pauză amîndoi.
- Poate că toți ar trebui să ieșim la aer. - Da, și știu și locul potrivit.
Haide, Dorian.
Scuze.
Înțelegi de ce Agatha e atît de dornică să ajute Whitechapel ?
Nu crezi că măcar ar trebui să facem diferența ?
N-am de gînd să schimb ceva în Anglia, cu excepția vremii.
Bine ați venit în micul meu club al Iadului.
- Poftiți, d-lor ! - Dă-l pe gît.
Nu, nu.
Barman !
Încă o tură.
Ce-ați zice că tu și cu chipeșul domn să o faceți cu mine ?
Nu, mersi. Îți dorim succes
în vînătoarea ta de astă seară.
Mai depărtat, draga mea.
Nu-ți face griji. E doctor.
Nu e nici o rușine în plăcere, d-le Gray.
Bărbații vor să fie fericiți.
Dar societatea îi vrea buni. Și cînd e bun, bărbatul rareori e fericit.
Dar cînd e fericit, e mereu bun.
Tu nu vrei să fii bun d-le Gray și fericit ?
Nu e un preț de plătit pentru treaba asta ?
E chiar foarte rezonabil.
Mă refeream la efectul...
Îi cumperi doamnei ceva de băut ?
- Asupra ? - Asupra sufletului.
Asupra sufletului ?
Asta e credința mea.
Cu această înghițitură îmi pun sufletul pe altarul diavolului.
Nu vei cunoaște un filozof mai elcovent al prostiei pure.
Haide, Dorian. E timul să vedem ce-am făcut.
- Serios ? - Băiatul nu și-a terminat ginul.
Du-te și termină-ți fundalul. O să venim și noi repede.
Tabloul te așteaptă, Dorian.
Poate ar trebui să vorbești cu ea.
N-am realizat că ea...
Nu fi timid. Du-te !
- N-aș știi să... - Vezi, te invidiez.
Pe mine ?
Totul e posibil pentru tine
pentru că ai cele două lucruri pe care merită să le ai.
Tinerețea...
și frumusețea.
Haide, să mergem.
S-a dus momentul.
Ăla era probabil soțul ei.
Da, foarte sensibil.
Oamenii mor din bun simte, Dorian,
un moment pierdut.
Viața e un moment. Nu există "după".
Așa că fă-o să ardă mereu
cu cea mai intensă flacără.
Ei bine, Basil...
... e cel mai bun lucru pe care l-ai făcut.
Va vorbi tot orașul.
Despre amîndoi.
Spune ceva, băiete ! Îi rănești sentimentele.
Chiar așa arăt ?
E atît de...
... real.
Mai real decît realitatea.
Mereu va arăta așa.
Dvs., d-le Gray, mă tem că nu.
Cu timpul, Mama Natură, va deveni secundul Părintelui Basil.
Unele lucruri sînt valoroase pentru că nu rezistă.
Prostii.
O să avem riduri și cicatrice pentru că zeii sînt cruzi și plin de ură.
Poate că ar trebui să-mi închin sufletul pe altarul diavolului.
Și să rămîi așa cum ești ? Bun schimb.
Ce-ați zice de un gin în schimb ?
Toate magiile, conjurațiile sfîrșite,
cărțile intră în pielea copilului,
limbi de flăcări, bînd sînge de virgine.
Dorian nu vrea cu adevărat să-și schimbe sufletul.
Ai vrea, Dorian ?
Ai vrea ?
Da.
Chiar ai capturat ceva foarte splendid, Basil.
N-am cunoscut un subiect mai neafectat.
Pensula părea că dansează și am pictat ce-am văzut.
Kelso s-ar răsuci în mormînt.
Nu i-a păsat să aibă grijă de mine.
M-a învinovățit pentru mama
pentru moartea ei.
Nu existau limite în răutatea acestui om.
Buzele ! Și ochii lui !
Aproape că seamănă cu originalul.
- Va trebui să te obișnuiești să arăți așa. - E o pictură bună.
- Nu mă refeream la pictură. - D-le Gray, vă rog.
- A ieșit bine, nu ? - Un triumf, d-le Gray.
Primul din multe.
Pot spune, d-le,
că mama dvs. ar fi foarte mîndră de dvs.
Să vă pregătesc baia ?
E cam devreme.
Avem gin ?
Cred că nu, d-le.
Then perhaps you might summon me a hansom ?
- Haide, lovește-l ! - Îl lovesc !
Verifică-i buzunarele.
Da ?
- Vreți să vă înmuiați fitilul, d-le ? - Bună, frumosule.
Băiete !
Vreți o lojă, d-le ?
Ați pierdut doar puțin.
Această tînără doamnă...
Sibyl Vane, d-le, în rolul Ofeliei.
Vă pot prezenta
reprezentanta teatrului Regal, pe d-soara Sibyl Vane, lordul meu ?
Nu sînt lord.
Nu știu de ce tot spune asta.
Nu intră mulți domni în teatrul ăsta.
Serios ?
Atunci o să-l recomand...
... domnilor.
Pot să vă întreb ce va aduce în cabina mea ?
Păi eu...
s-a întîmplat să trec pe lîngă teatru și...
- Eram în cîrciumă... - Știu.
Îți amintești ?
Un prieten m-a dus acolo prima dată...
Zic pentru prima dată. Desigur, am...
Vroiam să te salut,
dar ai plecat cu...
- Cu Jim. - Da.
Cam așa.
Jim.
Fratele meu.
Fratele ?
E minunat !
Scuză-mă, a fost greșit din partea mea...
Iartă-mi intrarea, d-soara Vane.
Stai ! E ceva ce nu mi-ai spus.
Da, desigur.
Îmi cer scuze.
Ofelia e cel mai provocator rol
și interpretarea ta a fost astă seară impecabilă.
De fapt, extraordinară.
De fapt...
tu ești extraordinară.
Și cînd te-am văzut pe scenă...
și acum sînt în fața ta.
Sînt copleșit de strălucirea ta.
Nu-ți știu numele.
Nu mi-ai spus numele tău.
Cîte fete ai mai adus aici ?
Sute.
Mii.
- Cred că ai curtat vreo 12. - Nu.
Îmi poți spune adevărul.
Ești doar tu.
Doar tu.
Spune-mi ce relație ai cu tînăra aia ?
- Un pic de respect, omule. - Nu e așa. Sibyl e sacră.
Numai lucrurile sacre merită atinse.
Oamenii din ziua de azi se tem de propriile pasiuni.
- Mie nu mi-e teamă. - Sigur că-ți e.
Învățăm teroarea încă din maternitate.
Teroarea lui D-zeu
său și mai rău, teroarea scandalului.
Am învățat să ne trăim viața în negare de sine.
Adevărul, d-le Gray, e că fiecare impuls cu care ne luptăm, ne otrăvește viața.
Îl vei face să-și dorească să n-o fi cunoscut niciodată pe fata aia.
Voila, domnule.
Lipsește ceva.
Mersi, Harry.
Mi-am permis s-o umplu cu amestecul meu.
Oh, Dorian.
E frumoasă.
M-am gîndit că o să ți se potrivească.
Trebuie să plec. Jimse va îngrijora.
Desigur.
Sau am putea...
Adică...
Ai putea...
... să rămîi...
... aici...
... cu mine.
Nu trebuie să ne temem de sentimentele noastre, Sib.
E doar...
Am văzut celelalte fete...
care cedează și apoi ce ajung.
Te iubesc.
Iartă-mă. N-am vrut să...
Ești tot ce îmi doresc pe lume.
Băiete !
O să ai o mică cicatrice aici.
N-ar fi prima.
Spatele meu.
Ce e ?
Ești perfect.
- Logodit ? - E minunat, nu ?
Am vrut ca să fiți primii care aflați.
- Felicitări, Dorian. - Mersi.
Pot să te întreb cum de ai făcut cererea în căsătorie ?
N-am făcut o cerere formală în căsătorie.
I-am spus că o iubesc. Mi-a zis că ar fi visul ei dacă ar fi soția mea.
Femeile sînt foarte practice.
Veniți să-i vedeți spectacolul diseară ?
Mi-e teamă că am o obligație.
Și noi avem treabă la Burdons.
Spune-i lui Burdon că o să-l văd mîine. Ce-ar fi să ne chemi o birjă ?
- Îmi plac piesele. - La revedere, d-nelor !
Par mai adevărate decît realitatea.
Sper că ești mulțumit de tine.
Orice experiență înseamnă o valoare.
Și căsătoria e cu siguranță o experiență.
Nu s-a amuzat nimeni de data asta, Henry.
O să vorbesc cu el.
Mi s-a părut că nu prea sînt de acord. Mai ales Basil.
Poate Basil ar trebui să fie mai puțin temător cu propriile lui sentimente.
Mă gîndeam că putem face o mică oprire în drum spre teatru.
Și eu am noutăți.
Se pare că soția mea e însărcinată.
Felicitări.
Nu fi absurd. E începutul sfîrșitului.
Deci, hai să bem ceva.
- Ah, Harry. - Alan.
Ai venit în sfîrșit, văd.
- Haideți, d-nelor. - Mă bucur să vă văd.
Ce drăguț.
Bună.
Bea.
Nu va mai dura mult pînă vei fi ancorat de landou.
Nu prea cred.
Prietenul nostru e pe cale să se însoare.
Noi n-am avut șansa de a-ți cîștiga inima.
Ei bine...
Adio tinereții.
Nu.
Fii atent la trepte.
Victoria știe că vii aici ?
Dragul meu, căsătoria face absolut necesară trădarea.
Poate că eu am o constinta mai puternică.
Constinta e termenul politicos pentru lașitate.
Nici un bărbat civilizat nu regretă o plăcere.
Înțelegi ?
Singura metodă de a scăpa de o tentație e să îi cedezi.
Să cauți mereu senzații noi, Dorian.
Vino.
Vino sus.
Nu-ți interzice nimic.
Vino.
- Nimeni nu trebuie să știe. - Vino cu mine.
Plăcerea e toată a mea.
- Am auzit atît de multe despre tine. - Și eu despre tine.
Ți-a plăcut spectacolul ? Nu v-am putut vedea în public.
Mi-e teamă că am cam întîrziat.
Unde ați fost ?
La club.
Adevărul e, draga mea, că am sărbătorit minunată veste.
Foarte multe felicitări.
Și Harry va fi tată.
Ce minunat !
- Într-adevăr. - Dintr-o dată !
Sînt sigur că și tu ești nerăbdătoare să-ți întemeiezi o familie, nu ?
Foarte mult.
Nu chiar acum.
- Noapte bună. - Noapte bună, Charlie.
Noapte bună.
Sîntem puțin cam prea tineri, nu crezi ?
Sîntem ?
Poate că ar trebui să plec.
Noapte bună.
Ne vedem mîine, Harry.
Sînt sigur.
Nu cred că trebuie să ne grăbim, atîta tot.
Pari altfel.
Deloc.
Ați fost la club toată noaptea ?
Da.
El e un mincinos mai bun decît tine.
Poftim ?
Am spus că totul e prea curînd.
- M-am dăruit ție. Credeam că mă iubești. - Și te iubesc.
Atunci fă-mă soția ta, nu una dintre tîrfele tale !
Cred că ar trebui să plec.
Nu-l lăsa să facă asta, Dorian.
- N-are nici o legătură cu Harry. - Ai zis că mă iubești !
Și te iubesc !
Dorian, te rog !
Te rog, Dorian ! Te rog, te iubesc !
Oh, Henry ! Dorian !
Cum a fost spectacolul de seara trecută ?
Îmi pare rău.
Bea ceva.
Te pot prezenta artistului mai tîrziu.
Nu te însura niciodată, d-le Gray.
E singurul mod de a păstra toate iluziile.
Bărbia sus, băiete dragă ! Ai o fată de cîine bătut.
O să iubești iar.
Și iar. AI vreo țigară ?
Desigur.
Nu-ți fie teamă, Dorian.
Lumea e a ta.
Pentru un sezon.
Salut, Victor. Ne poți aduce o sticlă de...
... orice !
- Care e problema ? - Aveți un vizitator, d-le.
Un domn Vane. Pare destul de tulburat.
Așteptăm în bibliotecă.
Victor, cum rămîne cu sticlă ?
Cărui fapt datorez plăcerea, Jim ?
Îți pot... Îți pot aduce ceva de băut ?
Nu vreau asta în casa mea.
Ce s-a întîmplat cu Sibyl a fost foarte nefericit.
Dar ăsta era un dar
și ea ar fi trebuit să-l păstreze...
E murdar.
Îl purta cînd au scos-o din apă.
Unde D-zeu s-a dus ?
Ea... nu poate...
Nu poate...
Vroiam să știi că... te-a iubit.
Urma să aibă copilul tău.
Și tu ai ucis-o.
Jim ! Jim !
Ridică-te !
Sînteți bine, d-le ?
Lasă-mă...
- ... să te ajut. - Sibyl e moartă.
- Acum, acum ! - Noapte bună, d-nelor.
Ridică-te !
Nu putem lăsa maniacii să amenințe oamenii decenți în casele lor.
Alan a tratat multe cazuri de astea în Broadmoor.
Doar pînă se liniștește.
Sînt convins că nici o anchetă nu
va găsi vreo legătură cu d-nul Gray.
Te duc la secție.
N-a fost vina ta, Dorian.
- Kelso a zis că eram mort. - Păi a greșit.
Salome.
Harry ?
N-are nici un sens.
Nu ! Te rog !
Face parte din mine, Harry.
- Am transformat dragostea în moarte. - Dorian. Dorian !
În moarte ! Moarte !
Kelso era o ruină de om și e mort.
Trecutul e trecut !
Experiența ne face puternici, Dorian.
Și trebuie să vezi acest episod așa cum e el cu adevărat..
O experiență extraordinară.
- Nu pot să fiu atît de nesimțitor. - Nu e vorba de a fi nesimțitor.
E găsirea unei perspective.
Lipsa puterii crescînd peste suferința vieții.
Să controlezi emoțiile cuiva,
să le savurezi...
... asta face un om cu voință.
Alan ți-a lăsat asta.
Bea. Ordin de la doctor.
Trebuie să plec.
O să te sun dimineața.
Mersi, Harry.
Tu ești un om cu voință, Dorian.
Am știut-o de prima dată.
Dorian, Dorian...
Îmi pare atît de rău...
Harry... Harry mi-a spsus de biata Sibyl.
Dacă pot face ceva...
Ești foarte drăguț. Acum plec să mă întîlnesc cu Harry.
Vii la balul familiei Radley ?
Unde mi-e tabloul ?
Lumina era prea puternică aici.
Lumina era perfectă. Unde l-ai pus ?
E în siguranță.
Adevărul e că nu-l vreau într-o expoziție publică.
E prea valoros.
Ți-aș putea ierta capriciile durerii dacă chiar ai suferi.
Am fost...
afectat.
Dar trecutul e trecut.
Fiecare experiență e o valoare. Bei ?
N-ar trebuie să crezi tot ce spune Harry.
Nici el nu crede.
Nu sînt groaznici ? Afișînd o mîndrie jenantă
în timp ce soția lui înfometată
își prezintă fiica că pe un trusou pentru soți.
Și biata Celia.
Îmbrăcată în dantelă pentru vreun ticălos care o va ține în sclavie etern.
Cred că ar trebui să facem un mic iad.
Permiteți-mi să mă prezint.
Știu cine sînteți, d-le Gray.
Perimiteti-mi să vă felicit pentru debutul triumfător.
Poate un mic toast.
Pentru ce ?
Pentru intoxicare.
- Iat-o că vine. - Cine ?
Celia ?
- Celia ? - Probleme, Lady Radley ?
Nu-mi găsesc fiica.
Și nici pe d-nul Gray.
Poate sînt în grădină. Aranjamentele sînt minunate.
M-aș putea hazarda să vă dau altă alternativă ?
Celia !
- S-a întîmplat ceva ? - Celia !
Unde mi-e fiica, bestie ?
Eu îmi curățam costumul.
O picătură din vinul foarte fin al Lordului Radley mi-a pătat cămașa.
D-le Gray, eu...
- Lordul Henry m-a lăsat să înțeleg că... - O greșeală.
Nu trebuie să știe nimeni.
Sînteți prea bun, d-le Gray.
- Mersi. - Trebuie să fie foarte greu
să faci o petrecere ca asta.
Să vedeți că fiica dvs. a ajuns la o vîrstă.
Făcîndu-vă să vă simțiți tinerețea departe.
Eu...
D-na, scuzați-mă, dar...
... sînteți splendidă.
Oh, d-le Gray.
Asta nu se cade.
Acum unde sîntem ?
De ce rînjești, Gray ?
Cred că Harry tocmai a pierdut un pariu.
Hai, spune-ne. Sîntem toți jucători.
Doar o mică partidă de "dublu sau nimic".
Sigur, un bun jucător înțelege că sînt și limite.
Nu există limite !
Să ai o zi de naștere fericită, Dorian !
Dorian.
Petrecerea asta e cea mai frumoasă.
Cineva trebuie să facă ceva pentru a anula durerea trecerii anilor.
Spune-i soțului meu să nu fie dezagreabil.
Dar mereu sînt de acord cu el.
Felicitări, Basil. Am auzit că ai o nouă expoziție.
Da, da, în Paris.
De fapt, vroiam să te întreb ceva Dorian.
Aș vrea să fac portretul tău principală piesă.
Da, tabloul ăla. Absolut minunat.
- Ce s-a ales de el ? - Nu l-am mai văzut de luni întregi.
- E foarte protector, nu-i așa ? - Sînt într-adevăr.
Îmi pare rău, Basil, dar e prea valoros.
Nu-l scot din casă.
Pardon ?
Ai treabă cu mine ?
Pictura aia e cea mai bună lucrare a mea și aș aprecia...
Cel mai grozav dar pe care putea cineva să-l facă.
De fapt...
Vroiam să-ți spun cît de grozav e.
Asta nu te împiedică să mi-l împrumuți o vreme.
Nu sînt sigur dacă...
mi-am exprimat pe deplin recunoștința.
Mă gîndesc...
Am cheia de la inima ta.
Să nu-l mai atingi niciodată !
Dorian !
E tînăr.
Dar nu era crud
pînă nu te-a întîlnit.
Ăsta e al meu !
Oh, tu erai.
- Credeam că ai plecat acasă. - Aveam nevoie să fac cîțiva pași.
Mă pregăteam să mă culc. Au plecat toți.
Sînt aici să te văd pe tine, nu pe ei.
Serios ?
Așteaptă, așteaptă !
Nu știu de unde să încep.
Ce amenințător.
- L-ai speriat pe bietul băiat astă seară. - Părea că și-a revenit.
Asta îți spui despre Celia Radley ?
Uite, îmi pare rău de ghinionul ei.
Dar crezi că eu sînt de vină ?
Cînd mă uit la tine, mi-e imposibil să-mi imaginez asta.
Dar știu că tratezi oamenii rău.
Chiar și pe mine.
Cînd ți-am cerut o mică favoare, să-mi împrumuți propriul meu tablou...
- Despre asta e vorba ? - Nu, e vorba de ceva mai mult.
Dorian...
Ce s-a întîmplat cu Dorian Gray pe care l-am pictat ?
Nu înțeleg.
Voi fi mereu...
acel Dorian.
Pot avea încredere în tine, Basil ?
Vrei să vezi de ce nu vei putea expune niciodată acel tablou ?
Ce s-a întîmplat ?
Mă recunoști ?
Ce ai ?
Chestia aia...
nu e...
Împreună am creat ceva minunat.
E un miracol.
Uită-te la mine.
Din cauza picturii tale...
- Nu e... - Nu voi îmbătrîni niciodată.
Nu voi avea niciodată riduri.
Îți poți imagina...
să poți face tot ce vrei...
... și să trăiești fiecare secundă...
în timp ce lumea vede că strălucești ?
Ăsta nu ești tu.
Știu că nu ești tu ! Îl putem opri !
Basil, te rog, nu.
Nu vezi că ăsta trebuie distrus ?
Dorian, vreau să te ajut.
Vom găsi un preot sau un spiritist.
Există bine în inima ta. L-am văzut.
Nu ești acest...
... acest diavol !
Sînt un zeu.
Basil.
Basil !
Bună seara.
Aveți nevoie de ajutor, d-le ?
Ce drăguț.
În regulă.
Puteți pleca, d-le.
Dă-i drumul.
Bună ziua, Lady Victoria.
Vroiam să-l scot pe Harry la cină la Scott's.
Nu vii cu noi ?
Oh, Dorian. N-ai auzit ?
I-au găsit trupul lui Basil în rîu.
Ne închinăm Sorții,
șansei, regilor și disperaților.
Și folosim otrava, răul și boala,
și opiumul sau frumosul ne pot face să dormim bine.
Și e mai bine decît o lovitură.
Atunci de ce să crești ?
Un somn scurt trece...
și ne trezim etern.
Și moartea nu va mai există.
Moarte, trebuie să mori.
Adio, dragă Basil.
Am vorbit iar cu Poliția dimineața.
Bufonii ăia au progresta vreun pic ?
Sînt convinși că e vreun arendaș din Shadwell.
Cred că îl vor prinde.
Numele lui Basil se va duce la canal.
Am de gînd să plec într-o călătorie, Harry.
Poate ar trebui să vii cu mine.
- Unde pleci ? - Oriunde.
Mîine plec.
Cu toate astea ?
Cineva mi-a dat odată un sfat bun...
... despre orizonturi.
Vino cu mine.
Trebuie să mi se nască copilul.
Spune-mi tot.
Mereu o fac.
Am intrat în mormîntul unei națiuni moarte,
călărind cu ultimul nostru trib de sălbatici.
Am simțit strălucirea fiecărui moment,
splendoarea și urîțenia existenței...
... tăișul că de cuțit, disperat să văd, să ating să...
Dragă Harry, m-ai învățat că viața trebuie trăită la intensitate maximă.
Lumina ei nu mă orbește
nici nu mă arde.
Eu sînt flacără, Harry.
Eu sînt flacără.
Femeile n-au niciodată nimci de zis, dar o fac cu grație.
Sînt marele triumf al materiei asupra minții.
Ei bine, iată-mă.
Dorian.
Arăți așa de...
... de...
Arată minunat !
Am auzit niște povești.
Mi-e teamă că sînt în totalitate... adevărate.
Bine ai revenit.
Șampanie ?
Da.
Ivitatul meu de onoare care lipsește.
Vin acum.
Mi-a părut rău pentru pierderea ta.
Știi, tot aud fraza asta.
"Cauze naturale."
Natura are pentru ce să răspundă.
Se gîndea la o viață de divorțată.
Și bietul Basil...
Dacă am plăti Poliția după rezultate, am economisi mulți bani din Trezorerie.
Cînd scrisorile tale au încetat să mai vină, m-am gîndit la ce e mai rău.
Dar iată-te.
Nu ți-a păsat niciodată de proprietate.
Spune-mi, de ce te-ai întors ?
- Sînt obosit. - Nu pari.
N-ai dreptul la melancolie.
Viața ta e superbă.
Ai băut de n-ai mai putut și n-a rămas nici o urmă.
Îți amintești cînd am venit prima dată în Londra ?
Mă simțeam așa de...
Alea au fost zile minunate.
Dorian, e foarte clar de ce ți-ai pierdut dragostea de viață.
Ai fost departe de mine prea mult timp.
Trebuie să ieșim.
Să mergem în oraș, așa cum obișnuiam.
- Mi-a fost dor de tine, Harry. - Trebuie să te întreb, totuși...
Care e secretul tău ?
Dacă ți l-aș spune ar trebui să te omor.
Încă o ai, văd.
- Din Cairo. - De unde din altă parte ?
Zîmbește.
Emily.
Pot să... ?
Sper că nu v-am întrerupt amintirile.
Frumusețea trecutului e că e trecut.
Sper că tu nu ești așa de cinic.
Există ceva în care să crezi ?
În dezvoltarea noastră.
Tot ce văd e decădere.
Păi, religia ?
Un substitut la modă pentru credința.
- Artă ? - O boală.
- Dragostea ? - O iluzie.
Bravo !
Amîndoi faceți lumea praf, nu ?
Mersi pentru țigară.
O femeie neobișnuită.
Trebuie să fie. E fiica mea.
Întinde-te.
Dorian ?
Dorian...
Tu ești.
Dorian !
D-le, dați-mi un bănuț !
Domnule. Un bănuț pentru băiat ?
- Ai fost în război ? - Sînt prea bătrîn.
Dă-ne niște măruți de băutură, te rog.
Ridică-te !
Tu...
Da, tu... Dorian Gray.
- Cred că greșești. - Am știut din prima zi cînd te-ai întors.
- Așteaptă, te rog... - Atîția ani am așteptat.
Stai ! Cîți ani ?
- Nu mai vreau ! - Cîți ani ?
Uită-te la mine ! Uită-te la fața mea !
Abia am 20 de ani, omule.
Nu se poate.
Nu-l cunosc...
pe acest Dorian Gray.
D-le, cred că nu vă simțiți bine.
Eu...
L-a spital.
M-au rănit.
Spune-i...
Spune-i că vin.
Un vizitator, d-le.
Cărui fapt datorez plăcerea ?
Mă gîndeam că ți-ar face plăcere să mă însoțești la masă.
Nu, nu cred...
Fac un picnic.
Da, dar mă tem că...
Prefer să stau acasă azi.
Serios ?
O să plouă.
Spune-mi, d-le Gray,
mereu faci pe cinicul ?
Ridică privirea.
Aș prefera să nu...
Obligă-mă, d-le Gray.
Ai pasiunea asta demult ?
Nu, e un dar de la tata.
În schimb, m-a făcut să promit că nu mă voi mai lega de balustrade.
Pentru vot, d-le Gray.
Nu crezi că și femeile ar trebui să voteze ?
Nu cred că femeilor ar trebui să li se dea ceva ce nu pot purta seara.
Sînteți o pierdere pentru Front.
Cred că îi puteați înțepa pe toți nemții ăia cu epigramele dvs.
Îmi cer scuze dacă v-am jignit.
Ai face bine să mă mai jignești.
Atunci îmi voi dubla efortul.
Mă întreb dacă e adevărat ce se spune despre dvs.
Că sub farmecul ăsta
sînteți un om fără inimă.
Se spune că sînt fermecător ?
Se spune că v-ați închinat toată viața plăcerii.
E clar că asta e recomandarea.
Dacă aș arăta ca tine după 25 de ani, aș fi foarte fericită.
Te pot asigura că plăcerea e ceva diferit de fericire.
Unele lucruri sînt valoroase pentru că nu durează.
D-le Gray...
... cred că vă știu secretul.
Aveți inimă.
Cine caută sub aparențe e în mare pericol.
Ce îngrozitor.
Am să vă mai las să fiți șoferul meu, d-le Gray.
Ne vedem la Toynbee Hall diseară ?
Pe atunci.
Alice.
Mai bine m-aș tîrî prin canale decît să te las în preajma lui.
- Ia loc, bunicule ! - Ce fel de păcate
îi dau o fată de copil acestui om ?
Haide ! Haide, draga mea !
Complet nenatural !
Poftim ?
- Lăsați-l să cînte ! - Liniște vă rog, d-nelor și d-lor !
S-ar crede că ți-e rușine să fii văzut cu mine.
Ce s-a întîmplat la concert ?
Nu știu la ce te referi.
Ai văzut ceva.
Greșești.
Am auzit că l-a omorît.
Noi niciodată...
D-le Gray !
Ar fi mai bine să nu fim văzuți împreună.
Mai bine pentru cine ?
Ți-ar ieși vorbe.
Nu-mi pasă.
Ar trebui.
Adevărul este că...
am făcut lucruri îngrozitoare.
Viața mea...
Viața mea e o corupție monstroasa.
Și va fi un preț.
Nu voi lăsa pe nimeni să-ți facă rău.
Ar trebui să nu ne mai întîlnim niciodată.
Ți-am zis că el era.
Dă-te înapoi.
Am venit pentru tine, Dorian Gray.
Ticălos nenorocit !
Dorian Gray, ticălosule !
Ești o rușine !
Bună seara, d-le.
D-nul Harcourt crede că șobolanii și-au făcut culcuș în mansardă.
- Nu am cheia. - Afară din casa mea !
Dar, d-le Gray !
Și tu.
Cu respect, d-le...
... sînt cu familia dvs. de două generații.
Lucrurile tale te vor urma.
Vreau să fiu liber.
Vreau să fiu...
nou...
curat.
Vreau să fiu bun.
Te rog.
Te rog, trebuie să mă ajuți.
Dacă ne căim,
Domnul e drept.
Spune-ți păcatele mortale.
- Spune-ți păcatele mortale... - Asta nu e fața mea adevărată !
Dacă mi-ai putea vedea sufletul...
Copile, doar D-zeu ne poate vedea sufletele.
Eu mi-am văzut sufletul !
Și aș putea să ți-l arăt.
E putred.
Pute.
E otravă.
Ajută-mă !
Vei muri.
Pardon ?
D-le Gray ?
Miss Wotton.
Scuză-mi venirea la această oră.
Tremuri.
- Așează-te lîngă foc. - Vreau să-ți spun...
Vreau să-ți spun... Vreau să-ți spun totul.
În regulă. Privește-mă.
Ce e ?
Am nevoie de tine.
Vreau să știi...
... cine sînt.
E în regulă. Ascultă !
E în regulă.
Harry.
'Neața !
Ai dormit bine ?
D-nul Gray avea nevoie de un prieten.
Îi poți spune d-nei Williams să prepare micul dejun ?
Desigur.
Atît de tînără.
Lumea e a ei.
- Harry, eu... - Cum ai îndrăznit ?
- E fiica mea ! - M-am schimbat.
Te-ai schimbat ?
Dar nu te poți schimba, nu-i așa, Dorian ?
Ce e asta ?
Harry, ești cel mai vechi prieten al meu.
Ești împotriva naturii. Stai departe de ea.
- Nu vreau să devină... - Stai departe de ea !
D-le Gray !
Vreau să-mi cer scuze pentru tatăl meu.
Noaptea trecută ați vrut să-mi spuneți ceva.
- Dorian ! - Vreau să încep din nou.
Departe de aici.
Înțeleg. Ei bine, n-aș vrea să...
Totul cu excepția ta.
Dorian !
Da.
Ești sigură că asta vrei ?
Tu ești ceea ce vreau.
Din cîte îmi amintesc, d-nul Gray l-a pus în mansardă.
Cu siguranță vroia să-l protejeze.
Ce secrete ascunde ?
Nimeni nu trebuie să știe.
Emily !
- Ce înseamnă asta ? - Îmi pare rău...
Nu urcă aici.
Te rog.
Niciodată.
Te rog, dă-mi cheia, Emily.
- Ce e acolo ? - Dă-mi cheia !
Ce e acolo ?
Te rog.
Te implor !
E imperativ să navigheze cu noi. La New York, da.
O să împachetez singur, dar aș fi recunoscător
dacă ați trimite niște oameni să le care.
Mersi.
Casa valorează un preț bun, d-le Gray.
O să lăsați toată mobila ?
Toată.
Cred că vrea să facă o compensație.
Să-i dăm beneficiul îndoielii.
Nu puteam să te las să pleci fără să-mi iau la revedere.
Vino.
Am auzit că plecați diseară ?
Ce romantic.
- Oh, să fii tînăr din nou. - Ușor de făcut.
Îți ami aduci aminte de greșelile din trecut ?
Foarte multe cu claritate.
Atunci comite-le încă odată.
Ca să revii la tinerețe, trebuie să repeți greșelile tinereții.
Sau îți poți da sufletul în schimb.
Dragă, te simți bine ?
Stîngaci.
Scuzați-mă.
Scumpo, l-ai văzut pe Harry ?
Nu. Dar uite ce a adus.
Nu mi-ai zis că există o pictură cu tine.
Unde e ?
Harry.
Vreau să-l văd !
Ce să vezi ?
- Pictura lui Basil. - Pictura a fost distrusă cu ani în urmă.
Niciodată nu mi-a plăcut.
Arată-mi-l !
E un vechi portret al bunicului meu.
Arată-mi-l.
Chiar m-ai ucide, Harry ?
Tu m-ai învățat că un bărbat își poate stăpîni emoțiile.
Dar eu nu pot.
Nu mă pot stăpîni să nu-ți iubesc fiica mai mult decît orice din viața mea.
Și nu mă pot stăpîni să nu prețuiesc prietenia noastră.
Te rog...
Te rog, nu face asta.
Doar mărunțișuri vechi, Harry. De ce nu ne întoarcem la petrecere ?
Basil...
Harry...
Ce ești ?
Sînt ceea ce m-ai făcut.
Am trăit viața pe care o predicai, dar pe care n-ai îndrăznit s-o practici.
Sînt tot ceea ce ție ți-e teamă să fii.
Dar am încercat...
am încercat din greu...
... să fiu un om bun.
Îmi pare rău.
Kelso avea dreptate.
Ești... ești mort.
Dorian ?
Dorian !
Harry, nu !
Nu !
Nu ! Vino cu mine !
Ce faci ? Unde e Dorian ?
Dorian ?
Încuiat.
- Emily ! Nu, lasă-l ! - Nu ! Nu !
Nu ! Dorian...
Dă-mi cheia.
Dă-mi cheia !
Ce e acolo ?
Ai toată inima mea, Emily.
Lasă-l !
Toată inima mea.
Poftim ?
Emily, te implor...
Nu...
Dorian !
Nu ! Dorian !
Dorian !
Sînt încă tatăl ei, Agatha.
Și te rog să-i spui...
... că mi-e dor de ea...
și că aici va fi mereu casa ei.
Și poate că într-o zi va vrea să asculte.
Bietul băiat.
Cine suportă să se uite la tine acum ?
Made by sabian